PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Můj syn se tento týden stal mužem.
Kdy se mužem stanu já?
Avirame... přednes prosím požehnání.
- Nechytíš mě, Avirame! - Pojďte na chodník!
Jsem rychlejší!
Nejsi muž, jsi želva!
Avirame, dost!
To by stačilo!
- Jen si hrajeme, mami! - Tak to začíná.
Vraťte se!
BŮH JE VELIKÝ
Užíváš si dovolenou?
- Našli jste mě. - Samozřejmě. Jsi v pořádným průseru.
Na to jsem už zvyklej.
Nedorazil jsi na slyšení.
Proto mi voláš? Že mám padáka? To už vím.
Protože jsem dobrej šéf.
Určitě.
Nabízím ti cestu zpět.
Proč?
Jsi v Americe. Hodí se to.
Můžeš získat nazpět svůj život.
Avirame?
Poslouchám.
Palestinci trpí už moc dlouho. Vyzývám všechny, celý svět...
Vyzývám všechny...
Kteří uznávají Izrael...
Aby uznali i Stát Palestina.
- Nemůže to udělat někdo jiný? - Kdyby ano, nechtěl bych to po tobě.
Ale já si ta slova nedokážu zapamatovat. Začnu mluvit a zmizí.
Vybaví se ti. Znáš je tady...
Teď je musíš poznat tady.
Odtud pochází tvá víra.
Musíš věřit, že dokážeš říct ta správná slova.
Vybaví se ti, až je budeš potřebovat.
Bůh to zařídí.
Pamatuj, můj synu, tohle není pro tebe ani pro mě, ale pro náš lid.
Co řekneš, bude důležité a uslyší to spousta lidí.
Měj víru...
- Kteří uznávají Izrael... - Kteří uznávají Izrael...
- Vy, kteří věříte. - Vy, kteří věříte.
Co je s vámi, že když je vám řečeno: „Vytáhněte do boje na cestě Boží!“,
- jste jako přikováni k zemi? - jste jako přikováni k zemi?
- Což se vám líbí více život na tomto - Což se vám líbí více život na tomto
- než na onom světě? - než na onom světě?
Evo!
- Co ti je? Jsi celý? - Jo.
- Neříkals, že ti něco je. Co ti je? - Vůbec nic.
- Proč je na vozíčku? Proč jsi...? - Je celý.
Trvali na tom.
- Jak se ti vede, zlato? - Dobře.
- Můžeš chodit? - Jasně, že můžu.
Mám mu pomoct najít jeho dceru. To jste vy?
- Jo, to jsem já. - Byl trochu zmatený.
Měla byste to vědět.
- Ten let na něj byl trochu moc. - Jo, malinko jsem se rozčílil.
- Postihly ho záplavy na Floridě. - Ne, to nic.
- Než se k němu dostali, byl dehydrovaný. - To muselo být těžké. Teď už je vám fajn?
- Jo, jasně. - Dobře, Zelmane, rozloučíme se.
- Žádná další jízda. - Jo.
Můžeme jít?
- Máš hlad? - Ne.
Děkuju.
Měl bys jíst.
- Zavolám pokojovou službu. - Nemám hlad.
Musíme si o tom už promluvit.
- Vrazit hlavu do písku není řešení. - Žádné řešení neexistuje. O to tu jde.
Proto si o tom musíme promluvit.
Tahle tichá domácnost musí skončit.
Musíme to nějak překonat.
- Jako rodina. - Jako rodina. To se ti povedlo.
- Chápu, přijdeš si ignorovaný. - Není to jen pocit. Ignorovaly jste mě.
A mělas tu drzost mě obvinit, že ti něco zatajuju?
A teď zjistím tohle? Jestli tohle není pokrytectví, tak co?
Schválně, co mi ještě tajíš.
Co si o mně skutečně myslíš, Anno?
Jsi má partnerka?
Jsem muž, kterého jsi chtěla, nebo jen zklamání?
Očividně se mnou nesdílíš problémy.
To není pravda, Felixi.
Miluju tě.
Nemohla jsem ti to říct.
Nevěděla jsem jak.
Zlomilo by ti to srdce.
- Rebecca to potřebovala. - Jsem její otec! Vím, co potřebuje.
Nemáš právo tohle rozhodnout beze mě.
- Řekl bys ne. - Pochopitelně!
Přece v něco věříme!
A v potraty pro mladé dívky teda ne.
Nebo ty věříš v něco jiného?
V co věříš, Anno?
Věříš vůbec v Boha?
Nevěřím, že by Rebecca měla trčet celý život v Dilley jako pubertální matka.
To jsem odmítla připustit.
To leccos vysvětluje.
Co tím chceš říct?
Odteď tu velím já. To tím chci říct.
Tatínku!
- Tatínku! - Tak moc jsi mi chyběla!
Ty mně taky, tatínku!
No podívejme se.
Maxi! Chyběl jsi mi!
Vypadá o dost líp, že jo?
To se stává, když vypustíš chemoterapii.
PSYCHOLOGICKÉ ZÁZNAMY P. GOLŠÍRÍ
PACIENT VĚŘÍ, ŽE JE MESIÁŠ, ŽE SE STANE SPASITELEM.
PACIENT JE VYSOCE INTELIGENTNÍ.
Tati.
- Co to děláš? - Balím se.
Proč se balíš?
- Letí mi letadlo. - Cože?
Letí mi letadlo. Chci tam být včas.
Už ti letělo, tati. Přiletěl jsi sem.
Už mi letělo?
Ano.
Právě jsme přišli.
To bylo dnes?
Ano, dnes.
Měl by ses vybalit.
Nějakou dobu přece zůstaneš se mnou.
Tohle bude tvůj pokoj.
Pomůžu ti vybalit se a pak se pustím do práce.
Samozřejmě. Nějakou dobu zůstanu s tebou.
Doma byly ty záplavy.
Asi jsem unavenější, než jsem myslel.
- A určitě už nejsem cestovatel. - Budeš v pořádku?
Jo, jasně. Je mi fajn, zlato.
- Dobré odpoledne. - Dobré.
- Bude to všechno? - Díky.
- Bude to na váš pokoj? - Hotově.
Musím přiznat, že jsem tě tu nečekal.
Ede.
Posaď se.
Hodně jsem přemýšlel o tom, co jsi řekl.
O využití veškeré té pozornosti, aby byla soustředěnější.
Už to nenecháš na Bohu?
Tohle může být součástí Božího plánu.
Chce přece po nás, abychom plnili Jeho vůli, ne?
A ty znáš Jeho vůli?
Podívej, Ede, chtěl jsi toho být součásti. Zkrátka ti nabízím přístup.
Budeš mít aspoň třikrát větší sledovanost.
Copak nechceš, aby tvoje poselství slyšelo víc lidí?
Můžou ho slyšet i mimo naši zem.
Uslyší ho všude po světě, Ede. Mesiáš ve tvé vlastní show.
Ale jestli není tím, kým tvrdí...
To je otázka víry, Ede, ale nikdo tě nebude vinit, že jsi chtěl věřit.
- Je to Jeho nápad, nebo tvůj? - Můj.
A souhlasí s ním?
Ano.
NEZNÁMÉ ČÍSLO KANADA
Rusko.
Stejné číslo.
- Komunikační sektor. - Vysledování.
- Jaký zdroj? - Telefonní číslo, prosím.
709-597-449-61.
Během posledních 36 hodin Rusové povolali 12 tisíc vojáků do Červené zóny.
Teď můžou napadnout lotyšské cíle.
Zjevná provokace, pane. Jestli nezareagujeme, posílí je to.
Vy tomu říkáte provokace, ale my napřed posílili naši baltskou flotilu, ne?
Na váš příkaz, pane. To vy jste stanovil meze.
Nemůžete vycouvat. Budete vypadat slabě. Tohle vyžaduje odpověď.
Další Sýrii si nemůžeme dovolit.
Pane?
Pane prezidente?
Cvičíš?
Takhle se můžu procházet a oni vědí, kde jsem.
Kdo jsi?
Otázka za všechny peníze, viď?
Pajam Golšírí.
36, Íránec, strávil jsi sedm měsíců v psychiatrické léčebně,
diagnóza porucha s bludy.
„Mesiášský komplex, “ tak to doktoři nazvali.
Nevím, jestli je to ironické, nebo k pláči.
Možná jsi šarlatán jako tvůj strýc, nebo možná věříš tomu, co hlásáš.
Ať už je to jakkoli, lžeš buď sobě, nebo všem ostatním.
Jediná další možnost je, že tě někdo využívá.
Jestli tě někdo kontroluje, přijdu na to, kdo.
- „Kontroluje?“ - Ze všech amerických univerzit
sis vybral Williamsovu. Malou univerzitu v Massachusetts.
Neobvyklá volba, kdyby tam ovšem nebyl Oscar Wallace.
- Oscar má výjimečnou mysl. - Takže ho znáš.
Jak říkáš, byl to malý kampus.
- Znát jeho mysl znamená ho dobře znát. - Hodně jsme toho sdíleli.
Jsi s ním stále v kontaktu?
Je to přítel.
Vědomě komunikovat se známým teroristou je federální zločin.
- Zatkneš mě? - Časem. Na to se spolehni.
- Jsi o tom vážně přesvědčená. - Ano.
Prokoukla jsem tě.
Dostanu tě.
Hej, vy jste ta dáma z televize.
Ta reportérka z televize. Poznávám vás.
- Christine Keneallyová. - Miriam.
- Jste farářova žena, nemám pravdu?
Vy mě znáte?
Doufám, že neruším.
- Ne. - Můžeme si promluvit?
Modlím se.
Abych dostal odpovědi.
A...
stále spoustě věcem nerozumím.
Ale jedno jsem si uvědomil.
Vždy jsem předpokládal, že když pocházím ze skromných poměrů,
musím být skromný muž. Ale...
Ale pochopil jsem, že se musím naučit pokoře.
Jsem Boží služebník.
A proto jsem i Váš služebník. A ...
Chci Vám sloužit, jak nejlépe umím.
A to je jak?
Došlo mi, že jsem v unikátní pozici.
Můžu zařídit, abyste byl v televizní show mého tchána.
Bude to pro Vás bezpečný prostor, odkud můžete mluvit k miliónům lidí.
Média nepřekroutí Vaše slova. Budete hovořit přímo k lidem.
Poselství přímo od Vás pro mnohamilionové publikum.
To je to, co Bůh chce. Dovolte mi to pro Vás udělat, prosím.
Prosím.
Dobře.
Ale chci, aby tam byla Rebecca.
Samozřejmě.
Musím se přiznat, že to vážně nechápu.
A co?
Že mu s manželem říkáte Ježíš.
Neříkáme mu Ježíš.
- Jak mu říkáte? - Mě se neptejte.
Proč bych se vás neměla ptát?
Víte...
Co?
Mimo záznam.
Všechno se změnilo, když přišel.
- Všechno. - Co tím myslíte?
Manžel se mnou nemluví. Svou dceru už skoro nepoznávám.
Věří, že jsou vyvolení.
Snaží se získat uznání tohohle cizince z cizí země.
Jeho příchod nevedl k ničemu dobrému.
Tak...
- Chcete vědět, kdo si myslím, že je? - Chci.
Nevím, kdo je. Nebo co chce.
Ale...
jedno vím jistě.
A co?
Není to žádnej posranej Mesiáš.
„‚Dovolte, abych se představil. Jmenuji se Tumnus.‘
‚Moc ráda vás poznávám, pane Tumnus, ‘ pravila Lucinka.“
- „Pan Tumnus, “ to je ale legrační jméno. - To teda je.
„‚A smím se vás zeptat, Lucie, dcero Evina,
jak jste se dostala do Narnie?‘ zeptal se pan Tumnus.
‚Co je to Narnie?‘ tázala se Lucinka.
‚Narnie je země, v níž se právě nacházíme, ‘ odpověděl faun.
‚Rozkládá se mezi touto svítilnou a hradem Cair Paravel na východním pobřeží.‘“
- Usnula? - Jako miminko.
Tu knihu má moc ráda.
Už jsi ji jí předčítal tisíckrát.
Jsem ráda zpátky doma.
Moc ráda.
Chyběl jsi nám.
- To tuhle situaci nenapraví, Staci. - Ne, já vím, že ne.
Ale je to pravda.
Vzala sis naši dceru, aniž bys mi to řekla.
- Myslíš si snad, že to je v pořádku? - Promiň, Jonahu.
Říct ti to, zastavil bys nás.
Nemohla jsem znovu sledovat, jak při chemoterapii trpí.
- Nešlo to. - Mluvili jsme o tom.
- Že podstoupí další... - Už to znovu nešlo. Ne tentokrát.
Musela jsem. I kdyby existovala ta nejmenší šance, že jí pomůže.
Musíš pochopit, že jsem to udělala z lásky k ní.
Miluju tě a zvládnu ti odpustit spoustu věcí. Ale tohle ne.
Riskovala jsi její život.
Co tím chceš říct?
Zažádám si o rozvod.
Už ti s ní nemůžu důvěřovat.
- Jonahu, prosím. - Chci výhradní péči.
Ne. Jonahu!
Mesiáš. Poprvé a naposledy v neděli večer.
Starosta Chicaga ztrojnásobil policejní složky, nepokoje pokračují dál na...
Do prdele.
Co těstoviny?
Tati.
Pracovala jsi na něčem, co má do činění s tím Mesiášem z televize?
Jo, ale to neřeš.
Poslední dobou mám zvláštní pocity.
- Jo? - V dobrém slova smyslu.
Ale nemůžu říct, že bych je měl už někdy předtím.
Je to jako...
jako bych byl propojený s věcmi.
Podívám se na Měsíc...
a už nevidím Měsíc.
Cítím ho.
- Začínají se dít věci, Evo. - Jaké věci?
Řekl jsem ti o těch rybách?
- O jakých rybách? - O těch před záplavami.
Vše je to propojené.
Jako ten muž.
Ten... Mesiáš.
- Není to Mesiáš, tati. - Poslyš. Nikdy jsem nebyl moc věřící,
necítil jsem se blízko Bohu. Ale pozoruju teď východ slunce
a někdy mě to prostě...
Naplní.
Copak, zlato?
- Takový obvykle nebýváš. - Rozrušil jsem tě?
Tak trochu.
Evo. Tvá máma věřila.
Já nikdy, ale ona ano.
Měla šest potratů, ale nikdy se nevzdala, protože věděla, že tam někde jsi.
Chtěla tě.
Měla naději. Věřila, že má mít dítě.
Věděla, že tam na nás někde čekáš, než tě najdeme.
Byla jsi Boží dar.
Dobře, tati.
- Tak to říkávala. - Nechci o tom mluvit.
- Přinesla jsi mamince a mně tolik štěstí. - Přestaň o ní mluvit. Hned teď, prosím.
Chybí mi každý den.
- Říkám, že o ní nechci mluvit. - Prostě měla naději. A ty kdysi taky.
Potratila jsem, tati.
Další šanci už nemám.
- Promiň. Moc mě to mrzí. - Tati, dost. Prosím.
Dost.
- Jsem tvůj otec, Evo. Jsem tu pro tebe. - Přestaň. Nemluv o mámě,
jako bys ji miloval.
Nemůžeme přepsat historii. Některé věci se nedají změnit.
Nemám pravdu? Žádná naděje není. Nemluv se mnou o naději.
Víš vůbec, žes mě vychoval k obrazu svému?
Pragmatickou a sobeckou. A na mámu ses vykašlal.
A já na Bena. Nemluv se mnou o naději,
o dětech, o mamince nebo o tom podělaným Mesiášovi!
Je opilá.
Jo, vypadá to tak.
Nedokáže se s tím vším vyrovnat.
Chtěla jsem ji svlíknout, ale nechala jsem ji spát.
Dobré rozhodnutí.
Dobrou noc.
Půjde do dědečkova pořadu.
Kdo?
Spasitel.
Chce, abys tam šla s Ním.
Dobře.
Kolik je tvojí dceři?
Čtyři.
Kde je tvůj manžel?
Je mrtvý.
- Byl jako my? - Ne.
Vůbec nebyl jako my.
Byli jsme nepravděpodobný pár a nebylo to snadné.
Nikdo... nemohl čekat, jak to skončí.
„Šťastně až do smrti“ není žádná záruka.
Skončilo to, jak to skončilo.
Moje žena mě podvedla.
Koukni se na nás.
Máš pravdu. Jsme ve stejnejch sračkách.
Tohle byla chyba.
Prosím?
Řekni Ellie, že jedu domů.
- Vy, kteří věříte. - Vy, kteří věříte.
Co je s vámi,
že když je vám řečeno: „Vytáhněte do boje na cestě Boží!“,
jste jako přikováni k zemi?
Což se vám líbí více život na tomto
- než na onom světě? - než na onom světě?
Pochybuješ, Samere?
- Věřím celým svým srdcem. - Jsem na tebe pyšný.
Jsi opravdový Boží učedník.
ZPRÁVA KOM. SEKTORU
RUSKÉ ČÍSLO JE MASKOVANÉ. NEMOŽNÉ VYSLEDOVAT.
Prosím?
Kdo volá?
Oscar Wallace?
Tady důstojnice Eva Gellerová z Ústřední zpravodajské služby.
Zdravím, důstojnice. Rád vás poznávám.
Jestli mohu být tak smělý, jak jste sehnala tohle číslo?
Dal mi ho váš přítel. Pajam Golšírí.
Voláte si spolu a já bych ráda věděla, o čem.
- Šlo o osobní záležitosti. - Jen menší pokec?
Kdybyste Pajama znala, věděla byste, že na pokec Ho neužije.
Ne, vždy...
hovoříme o těch nejhlubších věcech.
O povaze lidského já.
O účelu života.
Mě spíš zajímá ten plán, co spolu osnujete.
Chápu.
Už to chápu.
Narazila jste na mě náhodou, víte leda velké hovno.
Očekával jsem velmi odlišný rozhovor. Vyjasním vám to.
Důstojnice Gellerová, žádný plán neosnujeme.
- Mám záznamy o telefonátech. - Řeknu to znova. Víte leda velké hovno.
Vím, že jste terorista a nějak se vám ho podařilo okouzlit.
Dovolte mi vám pomoct, když jste byla tak chytrá a našla mě.
Jste úplně mimo.
Věřte mi, když vám řeknu tohle: z nás dvou...
nejsem já ten nebezpečný.
A to je to nádherné.
Dělá mi...
takovou radost...
sloužit Jeho cíli.
Jakému cíli?
Přečtěte si mou knihu.
„P.G.“
„Pro Pajama Golšírího.“
Kurva.
Vstupte.
Volal jste mě.
Potřebuji studii Pentagonu o následcích
kompletního stažení amerických vojsk z východní Evropy.
Kompletního stažení, pane?
Přesně tak.
Jak dlouho to potrvá?
Těžko říct, pane.
- Snažte se. - Provedu, pane.
- A Jamesi? - Ano, pane?
Jen pro mé oči.
- Rozumím, pane. - Děkuji.
Pochopili jsme to obráceně. Je Golšírího avatarem.
Wallacova kniha je jeho seminární práce, jeho slova. Wallace je jeho učedníkem.
Komunikuje s Wallacem. Mám telefonní záznamy.
Bez povolení jsi kontaktovala známého teroristu.
- Nebyla jsem si jistá, že to bude on. - A přesto jsi to udělala?
- Nechtěl to Collier? Něco použitelného? - Máš to dát do zprávy a odevzdat.
A nechat to FBI? Co by s tím udělali?
Nejsme bezpečnostní složka, Evo. To není naše starost.
Kontaktuj svůj tým v Izraeli. Prý se něco chystá.
Tohle nech být.
S VDĚČNOSTÍ – FELIX
Ačkoli novináři nejsou na událost pozváni,
jeho vystoupení v megakostele televangelisty Edmunda Deguilleho
přitahuje ohromné množství diváků.
Věřící chtějí živě vidět prohlášení muže, kterému mnozí říkají Mesiáš.
Až Kristus bude zpět,
za nadšeného provolávání
navrátí mě do nebes.
Mé srdce bude radostí přetékat.
Pak se ukloním,
pokorně budu Ho zbožňovat.
Pak prohlásím:
„Bože, jak velký Ty jsi!“
Kde je Anna?
Pak má duše zapěje
Nemohla.
Tobě, Bože můj, Spasiteli.
Bude to skvělá bohoslužba.
Jak velký Ty jsi!
Pak má duše zapěje
Tobě, Bože můj, Spasiteli.
Tvé světlo září tak jasně.
Jak velký Ty jsi!
Budeš to potřebovat.
- Bůh je dobrý! - A vždy bude!
- Bůh je dobrý!
Jo.
Přátelé, rád bych vás tímto všechny přivítal v pořadu Bůh je veliký!
Bůh je veliký!
V působivém projevu solidarity...
se dnes ráno shromažďují stovky lidí
ve Velké mešitě v Rámaláhu, aby si vyslechli...
veřejný projev palestinského aktivisty, Džibrila Hasana.
Bude to jeho vůbec první veřejný projev.
Akce přitáhla pozornost
mnoha politických skupin v Palestině...
Promiňte.
Spousta se táže...
jaké má mladý aktivista politické názory.
Promiňte. Pardon.
Palestinci už trpí až moc dlouho.
Ignoruj je. Buď v klidu.
Zkus to znovu.
Sledujete zprávy v televizi. Viděli jste Ho v novinách.
A dnes je tu s námi!
Uslyšíme Ho osobně přímo z tohoto pódia!
Dnešní večer je elektrizující!
Cítíte to všichni?
Pokloňme a pomodleme se.
Pane, vím, že máš plán.
Každý den nám dáváš dar moci chodit po této skvělé Zemi.
Možnost naplnit Tvůj plán,
sdílet Tvé Slovo a obnovit naši víru v Tebe.
Víme, že skrze Tebe je možné vše.
Veď nás a buď s námi, Pane. Modlíme se Božím jménem.
- Amen. - Amen.
Dnešní večer je výjimečný.
Čekáte už opravdu dlouho. Někdo by řekl, celý život.
Jaké jen máme štěstí.
Být tady, slyšet Jeho poselství.
Jeho slovy, tehdy, kdy chce.
Osobně.
Přivítejte, prosím...
muže...
kvůli kterému jste všichni zde!
Felixi...
Kde je?
- Kde ksakru je? - Je pryč!
Všechno bude v pořádku. Potřebují tě.
Věří v tebe. Pojď.
Nejsem připravený.
Teď budeš kráčet s Bohem.
Tvé jméno bude žít dál.
Nepamatuju si, co mám říct...
Al-Masih je...
Prošel jsem s al-Masihem pouští...
Cesta byla plná útrap.